(untitled) (Tidsskrift for Praktisk Teologi, 2026)
Diakoni krever samarbeid på tvers av strukturer og institusjoner, og diakonale oppgaver involverer en rekke profesjoner. Profesjonsutøverne bidrar med egen kompetanse, men er også avhengige av å forstå samarbeidspartneres identitet og selvforståelse. Denne artikkelen spør derfor: Hva slags diakonikompetanse trenger profesjonsutøvere som for eksempel sosionomer, sykepleiere og barnevernspedagoger m.fl. i samhandlingen med diakonale aktører? Jeg begynner med å gjøre rede for hvordan sentrale diakoniaktører presenterer sin egen diakonale identitet. Deretter rettes oppmerksomheten mot den diakonikompetansen slike organisasjoner dels forventer, og dels ønsker seg fra profesjonelle yrkesutøvere i eller utenfor egne institusjonelle rammer. Det leder til en diskusjon av literacy-begrepet og dets tilhørende kritiske perspektiv, og jeg argumenterer at profesjonsutøvere trenger en kritisk diakonal literacy i møte med diakonale aktører. Diskusjonen rundes av med en drøfting av implikasjonene dette har for profesjonsutdanningene.